STARKS DAM
Jeg har skrevet sangen: "Jeg hater dere."
Jeg hater dere Dere er drittsekker
Spesielt Kenny ham hater jeg mest
Alle sammen!
Jeg hater dere Kom igjen, dere kan teksten.
Det er kult å være i villmarken og få være ute til halv ni.
Jeg skal hjem og gå på do.
–Gå bak et tre. –Jeg skal bæsje.
–Du kan bæsje utendørs. –Glem det.
Vi er jo herdede friluftsmenn.
–Hva skal jeg sitte på? –Sitt på huk.
–Ikke her. Gå et stykke unna. –Flaks at dere kan dette.
–Pass deg for åler. –Stille, jeg kan ikke tenke.
–Hva har du å tenke på? –Flybomber,
hjullastere, iskremautomaten...
–Slik ja. –Du er syk.
Bæsje utendørs Iskremautomaten
Til mine venner Spesielt til Kenny
–Kan jeg låne en vott, Kenny? –Klart... Aldri i livet.
Hva i..?
–Kom og se. –Vi vil ikke se det, Cartman.
Kom igjen. Jeg mener det virkelig.
–Se inne blant trærne. –Jeg ser den.
–Kom, så dreper vi den. –Man skal dekke over det.
Dette sverdet med en drage på bladet selges bare her.
En drage er malt på bladet. Samuraiene brukte...
Hvordan kunne du miste stemmegeneratoren din, Ned?
Jeg hører deg ikke. Du røyket bort luftrøret ditt.
Så drakk du til du mistet stemmegeneratoren.
Ikke rap–snakk, det er ekkelt.
–Kom hit. –Hva holder dere på med?
–Cartman fant et vesen. –Jeg henter geværet.
Ned! Kom igjen, Ned.
–Hvor er den? –Vi så den nylig.
Det høres ut som om den er i strutsefellen.
Stille. Jeg slår på lommelykten for å skremme den. Vær klare.
Jeg har aldri sett noe liknende.
–Den er morsom. –Nå dreper vi den.
Nei, nei, ikke gjør det. Jeg liker den.
Du liker ingenting.
Ned, ring borgermesteren og si... Du kan jo ikke snakke.
Det var som å bryte med en alligator. Han kjempet imot.
Hei der. Hvem er en snill liten en? Hvem er morsom? Ja, du er så søt.
–Vi er fra innenriksdepartementet. –Ja vel. Hvordan går det?
–Her er den. –Kan du tro det?
Det er en jakovasaur. Vi har aldri før sett en levende.
–Flott. –Vi har bare funnet døde.
Det betyr at vi med DNA–et kan redde den fra utrydding.
–Kult. –Får vi en finnerlønn?
Kutt ut. Det er ekkelt.
–Vi kan få fram en hel familie. –Da burde den hete "Hope".
–Hope? –Ja, Hope.
–Jeg tror at den heter Junjun. –Hope er fint.
–Den må få et hjem. –Den kan bo hos meg.
–Nei, du vil bare ha sex med den. –Hvordan våger du på si det?
Hvordan gikk det med den skadde duen du skulle ta hånd om?
Alle vet at duen var løssluppen.
–Jeg har en låve den kan få bo i. –Det høres bra ut.
Duen var en hore. Opp med hånden de som ikke lå med henne.
Greit.
–Det er malt en drage på bladet. –Jøss, en drage på bladet.
–Kan jeg få et samuraisverd? –Jeg skal tenke på det, kjære.
–Mamma, det banker på. –Mamma er opptatt, vennen.
Skal jeg åpne?
Gjør det, kjære. Det e sikkert en av vennene dine.
Ta det rolig.
–Det er et vesen til, mamma. –Så hyggelig, da.
Vær så snill, hjelp meg.
Hjelp meg å finne Junjun. Hun har vært borte siden i går.
–Mener du den andre jakovasauren? –Hva er det?
–Du er en jakovasaur. –Kult navn.
–Den andre snakket annerledes. –Det er fordi hun er ei jente.
–Gutta vil aldri tro meg. –Ta meg til Junjun.
Vi er de to siste av vårt slag.
Han og jenta er de to siste som er igjen.
–Har du røkt din mors crack? –Ikke si det.
–Har du mer kaker, Eric? –Var det en av mammas menn?
Nei, det var jakovasauren. Du kan komme.
–Dette er vennene mine, Jakov. –Hei. Jeg elsker nye venner.
–Er han ikke morsom? –Hva skal vi gjøre?
Vi skal ta ham til kjæresten. Dette er noe vi må fikse selv.
Stille. Vi skal ikke være her.
Junjun! Jeg er så glad du har det bra, Junjun.
–Kan du ikke hviske? –Jeg hvisker jo.
–Du er så morsom. –Er jeg?
Kan ikke dere vende tilbake Starks dam?
Jeg vet ikke helt, det er fint her.
Nå sitter vi i det.
Velkommen til stemmegenerator– butikken. Hva kan jeg hjelpe med?
Ja... Hei...
Jeg har mistet stemmegeneratoren.
–Unnskyld meg? –Jeg har mistet stemmegeneratoren.
Unnskyld?
Jeg har mistet stemmegeneratoren.
Se, Ned. En ny stemmegenerator.
Vil du ha den? Ja, klart du vil ha den.
Vær så god. Prøv den.
Tusen takk for stemmegeneratoren, Jimbo. hva i helvete er dette?
–Jeg må ha tatt den irske. –Så forargelig. Har du kvittering?
Skynd dere. Jeg hørte det nettopp. De har funnet enda en jakovasaur.
Fy søren...
Mer informasjon om jakovasauren får dere av innenriksdepartementet.
Takk. Jakovasauren er nesten utdødd.
Og nå kan dere redde arten.
–"Takk, borgermester, for æren..." –Hva gjør du?
Jeg forbereder takketalen når de gratulerer meg for oppdagelsen.
De er de siste av sin art. Vi skal hjelpe dem med å formere seg.
De skal få et hjem og en sjanse til å overleve.
Her kommer gutten som oppdaget jakovasauren, Eric Cartman.
–Takk for den fine utmerkelsen. –Det var alt. Nå går vi.
Det er to årstider i South Park: vinter og juli.
Jeg oppdager alltid nye ting i South Park.
Kom tilbake, drittsekker. Jeg har fått en utmerkelse.
–Det er kjempefint. –Vi håper dere inspireres til å...
–Du vet. –Hva da?
Vi vil ha flere jakovasaurer, så dere kan kanskje...
–Hva da? –Sette i gang.
–De vil at dere har sex, for faen. –Vi lar dere være i fred.
Ok.
–Jeg vil ikke, sa jeg. –Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
For å ha sex, trenger du bare å ta din...
–Vi vet ikke hvordan dere gjør det. –Det er et alternativ.
Jeg har inseminert Hope med sæden din.
Jeg har sæd, hvor er båten?
Ja, det var moro, Jakov. Jeg må undersøke Hope en gang til.
–Hold kjeft. –Jeg tror det fungerte.
Dere skal bli foreldre.
–Nå blir jeg som alle andre her. –Vil vi virkelig ha flere av dem?
Det går bra med Bubby Brister, vi skal se hva han gjør nå...
–Takk for at jeg får se kampen. –Bare hyggelig, Jakov.
–Han er ved 40–yard–linjen. –Heia Niners.
Vi heier på Broncos, Jakov.
...Terrell Davis løper...
Vet dere hva? En gang så jeg en kanin, en brun kanin...
Vet dere hva som skjedde? Den bæsjet rett foran meg.
–Kan du gå og kjøpte saltstenger? –Klart det. Har du penger?
Vær så god. Gå til butikken lengst unna, de har bedre saltstenger.
Det skal bli. Jeg kommer straks tilbake.
–Jeg er lei av jakovasaurer. –Ja.
Med en graviditet på fire dager kan jakovasaur–stammen vokse fort.
Ikke vær redd, Hope, det går bra.
–Jeg vil ikke se den føde barn. –Uten barn dør rasen ut.
–Kanskje den er død som Cartman. –Jeg om meg i hvert fall.
–Nå er tiden inne. –Underet av barnefødsel.
Æsj.
Hurra! Nå er de ikke lenger utryddingstruet.
–Det virker som det kommer en til. –Det er en perfekt start.
Hurra.
Hun er en kanon.
–De får tydeligvis kull. –Er de ikke søte?
Jeg vet ikke om dette er bra.
Vi har nye elever i klassen. Ønsk dem velkommen.
–Det er trangt her. –Jeg liker skolen.
Vi følger timeplanen, som vanlig, og begynner med historie.
Vet dere hvorfor Chubby Checkers hoppet av Beatles 1952?
–Ja? –Jeg vet ikke.
–Kan noen svare på spørsmålet? –Ikke jeg.
Dere skal ikke rekke opp hånden hvis dere ikke kan svaret.
–Vi slåss! –Skolen... Jeg liker skolen...
–Dette suger. –Jeg liker skolen. De er så søte.
–Dette er sprøtt, mr Garrison. –Ja, mr Hat.
Alle er opprørt over jakovasaurene, og jeg skal lytte.
De små jakovasaurene ødelegger timene for barna.
De spiser tre ganger mer enn de andre, jeg holder ikke følge.
De skaper mer søppel enn jeg kan ta hånd om.
Og lille Laura Williams dør hvis hun ikke får hjerteoperasjonen.
Nettopp.
Noe må gjøres, men vi kan ikke bare sende dem bort.
Vi får foreslå et bedre sted.
De er store, høylydte og dumme. Hvor passer de inn?
–Memphis? –Dere vil stortrives der.
Jeg vet ikke, jeg trives her. Hva synes du, kjære?
Men alle i South Park ønsker at de bodde i Memphis.
–Ja. –Jeg vil til Memphis.
–Ok, vi flytter. –Hurra.
–Står til, Jakov? –Flott. Vi skal flytte.
–Flytte? –Til det forjettede landet Memphis.
–Du kan ikke flytte, vi er venner. –Det blir best slik, Eric.
–Nå pakker vi. –Ikke flytt, dere gjør alt morsomt.
Dere fikk byen til å livne til. Folket her trenger deg, Jakov.
Jeg trenger deg. Bli, snille Jakov.
Ok, jeg liker South Park. Vi blir.
Hurra! Jakov blir her.
–Hva nå? –Ikke vær redd, vi har en plan.
Vi drar herfra. Vi forlater dere og de forbannede tingene.
–Dere kan ikke dra herfra. –Du er en hedersmyndighetsperson.
NÅ har du ansvaret for fiske og jakt i South Park.
–Har jeg ansvaret? –Ja, og det skal respekteres.
–Det blir bra, bare bra. –Bare bra.
–Nei, ikke Cartman med ansvar. –Hei sveis.
Og nå til jakovasaurene i Comedy Central.
Hei, kjære. Jeg er hjemme.
Det var hardt på jobben i dag. Jeg har aldri sett så mye kaffe.
Nei, i sjefens kne.
–Hei. –Hvordan går det, min sønn?
Ikke så bra, det skjedde noe skummelt.
Hva da? Spilte MTV en musikkvideo uten Will Smith?
Nei. Det kom en mann med dette papiret med et frimerke på.
Det er postmannen. Han tar seg av posten.
Ja vel, han tok seg av mamma også.
Du er frekk. La meg se brevet.
Det er fra et spørreprogram. Borgermesteren har invitert meg.
Hei, Jakov.
Hva faen var det? Hvem ler?
Borgermesteren har invitert meg til et spørreprogram.
–Premien er en reise. –Kult. Jeg kan hjelpe deg.
Kom igjen...
Borgermester? Jakov her, den lange fyren...
Ja, du ringer om konkurransen. Stiller du opp?
Ja, det er jo en gratisreise. Får hele familien bli med?
Naturligvis, det er hele poenget. Jeg håper du vinner.
–Jippi. –Vi har ham.
Guttene oppholder Cartman
mens vi kvitter oss med jakovasaurene. Er dere klare?
Du har fått en pakke fra stemmegeneratorbutikken, Ned.
–Husk at du skal tape. –Ok.
Stille, folk og jakovasaurer.
Som dere vet får vinneren en reise sammen med
femti av sine slekninger til Frankrike.
Det eneste dere må gjøre, er å svare riktig på ett spørsmål. Klar?
–Ja. –Ok. Hendene på knappene.
–47. –Du må vente på spørsmålet.
–Unnskyld. –Ok. Hendene på knappene.
Han er rask.
–Beklager, det var min feil. –Nei, det var jeg.
–Kan noen koble ut signalet. –Klart det.
Kan vi fortsette? Hvilken farge er blå?
–Blå. –Hva?
–Tapte jeg? –Hva? Tapte? Nei.
Du skal tape, idiot. Ikke svar på flere spørsmål.
–Oki doki. –Vi har best av tre.
–Hva gjør vi? Jeg vil se Jakov. –Han kommer til å vinne.
Vi ville vise deg den nye arten. Du er jo myndighetsfyren.
Da tar jeg blokken min og klassifiserer den nye arten. Bra.
Der er den, en slags antilope.
Det er Kenny med grener på hodet. Hva gjør jeg her, folkens?
–Jakov ødelegger for South Park. –Hva har det med meg å gjøre...
Dere avleder meg. Konkurransen er arrangert.
Vent, Cartman.
–Hva blir to pluss to? –Jeg vet ikke.
Fire.
Hva heter du, Jakov?
–Jakov. –Pokker heller. Jakov vant!
Gjorde jeg?
Du og hele familien får dra til flotte Frankrike.
Da får vi dem til flyplassen. Skynd dere, vi har hastverk.
Burde vi ikke pakke klærne?
–Jakovasaurer har ingen klær. –Det stemmer. Ha det, alle sammen.
Ha det.
–Jakov. –Lukk døren.
Åpne døren. Jeg er myndighets– fyren, og jeg har ansvar.
Nei... Ikke dra, Jakov.
Hei, Eric. Ok, ha det.
Ok...
–Det er viktig at du forstår. –Nei, mamma.
Jeg har lært at dyrearter oppstår og forsvinner, slik er det.
Jakovasauren hadde dødd ut uten oss fordi livsformen deres ikke passet.
Vi kan verken redde alle livsformer eller drepe dem.
Vi må la naturen gjøre sitt.
–Stemmegeneratoren suger. –Ja, jeg leter etter den gamle.
–Vil dere ha iskrem? –Nei takk. Vi ses senere.
Han har aldri likt noen så mye.
De var like irriterende, begge to.
–Bon jour. Café? –Oui.
Kom, nå finner vi pyramidene.
–Det var virkelig moro. –Jeg liker påfunnene hans.
Han er helt lik Jerry Lewis.
Tekst: Ståle Waren Broadcast Text Oslo, 2005
Tekstadministrasjon: www.broadcasttext.com